1. Efectuarea si plata anticipata a perioadei de preaviz de 20 zile lucratoare.
Cerere nefondată. Contractul de muncă pe durată determinată încetează la data prevăzută de părţi - în acest caz, după trei luni.
Cazul legal aplicabil este încetarea de drept a contractului, conform articolului 56 (j) din Codul muncii. Pentru această situaţie nu este necesar preaviz (v. articolul 73 din Codul muncii).
2.Plata sporului de vechime de 25% din salariul pentru perioada lucrata, conf. contractului colectiv de munca la nivel national.
Probabil că textul invocat de el este:
CCMUNN 207-2010
Articolul 41
(2) Sporurile se acorda numai la locurile de munca unde acestea nu sunt cuprinse in salariul de baza.
(3) Sporurile minime ce se acorda in conditiile prezentului contract sunt:
d) pentru vechime in munca, minimum 5% pentru 3 ani vechime si maximum 25% la o vechime de peste 20 de ani, din salariul de baza;
Aici ar avea dreptate, în cazul în care acest spor de 25% nu a fost deja inclus în salariul de bază.
Probabil că o decizie înţeleaptă ar fi să-i acordaţi aceşti bani (75% din salariul său) pentru a-i da o minimă satisfacţie şi pentru a încerca astfel să evitaţi un proces în care ar avea şanse de câştigare a acestui capăt de cerere.
3.Acordarea deducerii de personal pentru 3 persoane pe care le are in intretinere (sotia, un copil major de 24 ani, un nepot de 3 ani)
Statul este cel care "acordă" deducerea personală (v. articolul 56 din Codul fiscal). În lipsa unei declaraţii a salariatului privind numărul de persoane aflate în întreţinere, angajatorul nu are cum să includă deducerea personală pretinsă la calculul impozitului pe venit.
Ca angajator, vi se poate imputa faptul că nu i-aţi cerut să declare numărul de persoane aflate în întreţinere, dar soluţionarea legală a acestei probleme e destul de complicată şi miza efectivă este mult mai măruntă decât vă puteţi închipui - ar trebui să-i returnaţi sumele pe care nu le-a primit pentru că nu au fost calculate deduceri personale la impozitul pe venit; pentru trei luni acestea sunt probabil destul de nesemnificative.
4.Plata unui spor de 50% din salariu pentru exercitarea unei alte functii - spune adm - cea de casier, conform art. 41 alin 3 lit.f din CCM.
Textul invocat este interpretabil şi în favoarea dvs.:
f) pentru exercitarea si a unei alte functii se poate acorda un spor de pana la 50% din salariul de baza al functiei inlocuite; cazurile in care se aplica aceasta prevedere si cuantumul se vor stabili prin negocieri la contractele colective de munca la nivel de ramura, grupuri de unitati sau unitati.
Dacă nu aţi purtat asemenea negocieri şi nu aţi ajuns la un acord, nu văd cum aţi fi obligaţi acum să plătiţi.
În plus, chiar dacă a exercitat şi atribuţii de casier, acestea puteau foarte bine să facă parte din sarcinile convenite pentru o singură funcţie - cea de administrator.
5. Efectuarea si plata zilelor de CO care se cuvin pentru perioada lucrata.
Pentru perioada lucrată avea dreptul, după calculele mele, la vreo 5 zile de concediu de odihnă, zile care trebuiau compensate în bani la încetarea contractului ("efectuarea" lor nefiind posibilă). Înţeleg că această cerere a fost deja rezolvată.
În concluzie: pe lângă compensarea zilelor de concediu de odihnă neefectuat, îi plătiţi 75% din salariu cu titlu de spor de vechime.