ART. 289 c.p.p.
Plângerea
(1) Plângerea este încunoştinţarea făcută de o persoană fizică sau juridică, referitoare la o vătămare ce i s-a cauzat prin infracţiune.
#M2
(2) Plângerea trebuie să cuprindă: numele, prenumele, codul numeric personal, calitatea şi domiciliul petiţionarului ori, pentru persoane juridice, denumirea, sediul, codul unic de înregistrare, codul de identificare fiscală, numărul de înmatriculare în registrul comerţului sau de înscriere în registrul persoanelor juridice şi contul bancar, indicarea reprezentantului legal ori convenţional, descrierea faptei care formează obiectul plângerii, precum şi indicarea făptuitorului şi a mijloacelor de probă, dacă sunt cunoscute.
#B
(3) Plângerea se poate face personal sau prin mandatar. Mandatul trebuie să fie special, iar procura rămâne ataşată plângerii.
(4) Dacă este făcută în scris, plângerea trebuie semnată de persoana vătămată sau de mandatar.
(5) Plângerea în formă electronică îndeplineşte condiţiile de formă numai dacă este certificată prin semnătură electronică, în conformitate cu prevederile legale.
(6) Plângerea formulată oral se consemnează într-un proces-verbal de către organul care o primeşte.
(7) Plângerea se poate face şi de către unul dintre soţi pentru celălalt soţ sau de către copilul major pentru părinţi. Persoana vătămată poate să declare că nu îşi însuşeşte plângerea.
(8) Pentru persoana lipsită de capacitatea de exerciţiu, plângerea se face de reprezentantul său legal. Persoana cu capacitate de exerciţiu restrânsă poate face plângere cu încuviinţarea persoanelor prevăzute de legea civilă. În cazul în care făptuitorul este persoana care reprezintă legal sau încuviinţează actele persoanei vătămate, sesizarea organelor de urmărire penală se face din oficiu.
(9) Plângerea greşit îndreptată la organul de urmărire penală sau la instanţa de judecată se trimite, pe cale administrativă, organului judiciar competent.
(10) În cazul în care plângerea este întocmită de către o persoană care locuieşte pe teritoriul României, cetăţean român, străin sau persoană fără cetăţenie, şi prin aceasta se sesizează săvârşirea unei infracţiuni pe teritoriul unui alt stat membru al Uniunii Europene, organul judiciar este obligat să primească plângerea şi să o transmită organului competent din ţara pe teritoriul căreia a fost comisă infracţiunea. Regulile privind cooperarea judiciară în materie penală se aplică în mod corespunzător.
Este o tentativa ordinara de racolare de sageti. Probabil faptasul nu va fi prins, pentru ca a actionat discret dintr-o tara indepartata si nu mai poate fi depistat. Sau daca va fi prins nu va fi din cauza plangerii dvs., vezi de ex. numele Nicolae Popescu printre cei cautati de FBI.
Escrocheria ar fi infractiunea altuia, in timp ce a fi seagata e infractiune proprie, duce la blocarea contului si la ancheta penala. Depistarea sagetilor nu e mare lucru si intotdeauna sageata iese in pierdere pentru ca i se imputa sumele provenite din escrocheriile altora (pe care le-a transmis mai departe pentru a li se pierde urma), poate primi o pedeapsa penala, plus ca va figura in evidenta bancilor drept fraudor bancar (de ex. s-ar putea sa nu mai poata deschide cont bancar, dupa inchiderea contului cu care a fraudat). Sa zicem ca in fiecare luna primeste salariul sau ajutorul de somaj in contul propriu iar contul este blocat pentru ancheta si nu poate deschide alt cont.