Despre webinarii
Doar abonații premium au acces regulat la webinariile premium, realizate împreună cu specialiști de top, pe o multitudine de domenii - de la legislația muncii și fiscalitate până la cea de mediu sau GDPR.
Informațiile oferite de specialiști au o utilitate imediată și vin să rezolve probleme reale cu care orice companie se confruntă.
Am si eu o problema care trebuie sa aiba o rezolvare. Deoarece sefa mea are draci pe mine si vrea sa ma sacaie sa-mi iasa sufletul nu imi aproba efetuarea zilelor de co decat daca ii aduc INLOCUITOR! Oamenii care ar putea face ce fac eu cand sunt plecata in concediu sunt pregatiti de ea sa spuna ca pleaca si ei in aceeasi perioada. Eu inca mai am de efectuat CO de anul trect 8 zile si pe anul asta am 38 de zile luratoare si nu le pot efectua. Ce ma sfatuiti sa fac? Nu de-asta exista sefa sa gaseasca ea inlocuitor? Ce imbecilitate mai e si asta cu inlocuitorul? Daca ii aduc pe cineva din afara ce se intampla?
Codul Muncii prevede la art. 144 alin.1 ca, dreptul la concediu de odihna anual platit este garantat tuturor salariatilor si nu poate forma obiectul vreunei cesiuni, renuntari sau limitari.
Neacordarea zilelor de CO salariului poate face obiectul :
- unei sesizari la ITM-ul in raza caruia acel angajator isi are sediul social
In sesizare veti specifica datele dvs de identitate , precum si neregulile savarsite de catre angajatorul dvs in legatura cu relatiile de munca, securitatea si sanatatea in munca .
ITM-ul va constata incalcarea legislatiei muncii si va putea sanctiona - indirect - cu avertisment sau cu amenda pe angajator, dar nu-l poate obliga pe angajator.
- unei actiuni in instanta la Tribunalul in raza caruia aveti domiciliul sau locul de munca.
Singura autoritate in stat care il poate obliga pe angajator este instanta de judecata. Actiunea se depune la Tribunalul in a carui raza aveti domiciliu , in termen de 3 ani de la data de cand trebuia sa va acorde CO. Actiunea este scutita de plata taxelor judiciare.
Incălcarea dreptului la concediu de odihnă anual şi neacordarea acestuia poate atrage şi răspunderea patrimonială a angajatorului în condiţiile art. 253 alin. (1) din Codul muncii, republicat, potrivit căruia angajatorul este obligat, în temeiul normelor şi principiilor răspunderii civile contractuale, să îl despăgubească pe salariat în situaţia în care acesta a suferit un prejudiciu material sau moral din culpa angajatorului în timpul îndeplinirii obligaţiilor de serviciu sau în legătură cu serviciul.