Despre webinarii
Doar abonații premium au acces regulat la webinariile premium, realizate împreună cu specialiști de top, pe o multitudine de domenii - de la legislația muncii și fiscalitate până la cea de mediu sau GDPR.
Informațiile oferite de specialiști au o utilitate imediată și vin să rezolve probleme reale cu care orice companie se confruntă.
Sunt divortata de cativa ani. La momentul respectiv, am introdus actiune de divort de mai multe ori, ea fiindu-mi respinsa ca nesustinuta intrucat sotul meu ma sechestra in casa si nu reuseam niciodata sa ajung la proces. Intr-un final, am fugit de acasa si ulterior, cu ajutorul tatalui meu am reusit sa divortez. Dupa divort eu n-am deschis nici o actiune de partaj, chiar am plecat din tara pentru ca eram terorizata inca de fostul sot. Intre timp insa, am hotarat sa raman in tara unde am plecat si as vrea sa deschid actiune de partaj, intrucat eu am plecat cu cateva haine, fostul sot ramanand cu casa noastra, vila de fapt, care fusese achizitionata in proportie de 80 % cel putin, din banii pe care ni-i daduse tatal meu si cu 2 masini. Eu atunci am fugit mai rau decat hotii, sa scap de el si nu am acordat atentie bunurilor noastre comune. Masinile cat si casa, au fost cumparate dupa ce ne-am casatorit.
In caeste conditii, ma refer la faptul ca au trecut cativa ani, pot cere cota majoritara a bunurilor??? Fostul sot s-a folosit de ele, insa stiu cu siguranta ca nu a investit nimic, doar s-au deteriorat. Am pentru casa extrase de cont, pentru ca tatal meu mi-a virat mie banii, in contul personal, sa platim casa.
Masinile sunt luate din banii nostri comuni, ce-i drept tot cu aportul majoritar al tatalui meu, insa nu prea am probe, doar cativa prieteni care stiu situatia> i-as putea chema pe acestia in instanta?
Si care sunt sansele de reusita? Taxa de timbru este mare? Va multumesc anticipat.
Da, exact, dar eram interesata de subiect in mod direct. Nu sunt de specialitate juridica, insa cu ceva ani in urma am avut parte de un divort de cosmar, si inca de "cosmar" este o exprimare foarte gentila, pentru ca m-am chinuit aproape 3 ani pana l-am obtinut. Adica am obtinut solutionarea celei de a 4-a cereri de divort. Primele 3 mi s-au respinsa ca nesustinute, ca mult iubitul me fost (slava Cerului) sot ma inchidea in casa si nu ma puteam prezenta la termen. Ajunsesem intr-o stare in care mai aveam putin si-i spargeam capul daca as fi putut. Nu are vreun sens sa expun motivele care au dus la aceasta situatie, nici nu vreau sa mi le mai amintesc, dar intr-o ultima faza, am vrut sa iau toata vina asupra mea, numai pentru a obtine divortul, moment in care am aflat ca nu este admisibila o asemenea cerere, fapt care mi s-a parut extrem de injust. Si raportat la unicul motiv invocat in decizia CC, sustragerea de la lipsa de responsabilitate in privinta minorilor bla bla, inca mi se pare la fel. Atunci o asemenea prevedere, dara ar fi fost admisibila, m-ar fi salvat. Si am ramas interesata de subiectul respectiv. Daca am fost cu ceva deplasata in exprimarea anterioara fata de d-voastra, d-na Nicoleta, imi cer scuze, pentru ca singura vizata era doar prevederea legala, cand am citat unul din cuvintele utilizate de domnia voastra. Dar nu as dori nici macar fostului sot (sau poate lui i-as dori asa, putin) sa fie nevoit sa suparavietuiasca intr-o atare situatie.
Curtea Constitutionala - mea culpa. Am mentionat-o doar pentru ca explica foarte clar de ce nu se poate desface o casatorie in acest fel. Daca va intereseaza, link-ul este urmatorul:
Stupizenie da, de acord, dar n-ar fi primul caz intalnit. Este o problema spinoasa din mai multa puncte de vedere: exista proiect de lege pentru aprobarea divortului din culpa reclamantului, ceea ce n-ar fi atat de important, nefiind inca in vigoare, dar am vazut recent o decizie de ICCJ, in care se pronunta chiar pe acest aspect, dar ca exceptie de neconstitutionalitate. Insa pe care Curtea a respins-o. Dovada dosarului pe rolul ICCJ este insa ca s-a pus aceasta problema. In practica insa, cererea de divort din culpa reclamantului nu este admisibila, decat in situatia in care se probeaza pe parcursul dosarului ca exista culpa comuna. Sau cand exista plangere contraventionala, dar aici iscutam despre lucrurile de zi cu zi.
Avem consilieri romani care se ocupa cu aceste cereri, suna reclamantii si solicita precizari. Poate dureaza ceva mai mult ca Romania depuneri cereri la CEDO dupa cum o face si in tara, adica haotic.