Despre webinarii
Doar abonații premium au acces regulat la webinariile premium, realizate împreună cu specialiști de top, pe o multitudine de domenii - de la legislația muncii și fiscalitate până la cea de mediu sau GDPR.
Informațiile oferite de specialiști au o utilitate imediată și vin să rezolve probleme reale cu care orice companie se confruntă.
Buna ziua. Am nevoie de sfatul d-voastra.
Problema mea este urmatoarea: Am contestat in instanta decizia de concediere (din motive care nu tin de persoana mea), solicitand constatarea nulitatii acesteia, deoarece nu cuprinde mentiunile referitoare la termenul in care poate fi contestata si instanta competenta .
Mi-a fost respinsa cererea, iar hotararea judecatoreasca spune asa: "in privinta neindicarii in cuprinsul deciziei a termenului de contestatie cat si a instantei competente, se observa ca lipsesc ambele elemente. Cu toate acestea, contestatia a fost formulata in termen si la instanta competenta, incat nulitatea absoluta a deciziei de concediere nu mai poate fiinta. Aceasta intrucat in caz contrar ar fi incalcat principiul consensualitatii si al bunei credinte in relatiile de munca (art.8 alin.1 Codul muncii) cat si datorita necesitatii evitarii abuzului de drept si inlaturarii formalismului si a rigiditatii vadit excesive."
As dori sa fac recurs si va rog sa-mi sugerati cu ce argumente pot combate aceasta hotarare.
Va multumesc.
In primul rand trebuie sa va legati de faptul ca prevederile codului muncii sunt norme imperative , care trebuie sa fie respectate. Iar in conformitate cu prevederile art. 268 alin 2 din codul muncii: lipsa termenul in care sanctiunea poate fi contestata si lipsa instantei competente la care sanctiunea poate fi contestata sunt doua motive de nulitate absoluta a decizie de concediere. Instanta de fond a constata lipsa acestor elemente, dar nu a aplicat corect si legat prevederile codului muncii privind anularea unei decizii. deci in acest caz, este clar incalcarea prevederilor legale.
Este interesant de stiut, daca angajatorul va acordat minim un salariu compensator la momentul incheierii contractului individual de munca.
Va multumesc pentru raspuns, dar as dori sa clarificati un aspect. Art. 268 alin 2 se refera la sanctiunea disciplinara, in timp ce eu am fost concediata pe motive de dificultati economice. Se aplica acest articol si in cazul meu?
Mai precizez ca nu am primit nici un salariu compensator si in plus am contestat mai multe aspecte din decizie: nu mi s-a comunicat in scris daca mi se poate oferi un alt post, nu s-a solicitat sprijinul AJOFM inainte de emiterea deciziei de concediere, nu s-au respectat criteriile de reducere de personal si nu consider ca la baza concedierii a stat o cauza reala si serioasa. Toate acestea le-am argumentat, dar instanta le-a respins. Nu am facut referire initial si la aceste aspecte intrucat stiu cum sa le contest in recurs, dar partea cu termenul si instanta mi s-a parut aberant sa fie respinsa si de aceea doresc sa stiu ce argumente sa folosesc.
Multumesc.
Decizie concediere
Mihai Pop
Buna seara!
Decizia se emite in scris si, sub sanctiunea nulitatii absolute, trebuie sa fie motivata in fapt si in drept si sa cuprinda precizari cu privire ... (vezi toată discuția)