Cred ca un forum juridic nu e tocmai locul unde sa discutati despre acest subiect al neintelegerii cu soacra, desi vad ca o multime de consultanti v-au consiliat:)
Ar fi util sa incercati o discutie, impreuna cu sotul, cu o persoana de specialitate, un psiholog specializat pe probleme de cuplu si comunicare - parerea mea.
Din punct de vedere juridic, atat timp cat aveti un domiciliu comun cu sotul, acesta poate invita si gazdui pe mama lui in acel domiciliu comun. La fel si dvs. puteti sa va invitati mama, o matusa, alta ruda in varsta, o data pe an, timp de o luna, aveti aceleasi drepturi ca sotul, si poate in acest fel, va observa in sfarsit ca aceste vizite prelungite nu va convin, si le va opri. Ce tie nu-ti place, altuia nu face, zice o vorba tare inteleapta :)
Cat priveste relatia dintre sotul dvs si mama lui, daca aceasta este in varsta si in nevoie, trebuie sa aveti in vedere ca sotul datoreaza soacrei - mama sa - intretinere, conform dispozitiilor Codului Familiei, astfel ca la un moment dat s-ar putea si sa o ia sa locuiasca in aceeasi casa. Poate vi s-a mai spus asta, dar desi teoretic casatoria este un act intre doar doi oameni, practic cand ne casatorim acceptam si familia de origine a partenerului, ca doar nu traim in jungla. Cu siguranta ca o doamna cu o casnicie de 18 ani si un copil aproape major va stii sa gestioneze si de acum incolo relatia cu mama sotului, care banuiesc ca este o persoana varstnica si are si ea nevoile ei afective.
Nu stiu daca e cazul sa ma ambitionez si sa incep sa invit neamuri pe la noi,nu-mi place sa-mi stea nimeni atata timp,eu sunt o persoana f primitoare,serviabila,stiu sa ma ocup de musafiri,dar atat cat trebuie,nu-mi place sa-si prelungeasca sederea,am si alte treburisi nu-mi place sa am aglomeratie in casa,nici eu nu ma duc in vizita,decat f scurta si pot spune ca am tot fost plecata,dar prefer sa stau la hotel,nu-mi place nici mie sa deranjez.Recunosc sunt o fire dificila,am anumite tabieturi,dar pana acum sotului meu i-a fost bine asa,Sa nu va inchipuiti ca sunt o pers ursuza,am 37 ani,stiu sa ma si distrez,sa comunic cu lumea,sa rad,sa glumesc,dar conceptiile mele difera de conceptiile altora,cum am mai spus,nu pot sa ma prefac,spun omului ce am de spus,chiar daca deranjeaza,nu ma contrazic in discutii,daca nu sunt sigura ,am pierdut si prietenii din cauza firii mele,dar nu pot face pe placul cuiva cand stiu ca nu are dreptate.Credeti-ma,am stat de multe ori si m-am gandit ca si eu sunt vinovata,repet nu pot fi perfecta,dar sa mi se spuna,ca sa pot repara,dar in fata imi spune ca sunt nora perfecta si cum intorc spatele incepe sa ma vorbeasca,doar am auzit-o eu si cand i-am reprosat ,mi-a spus ca nu le-am inteles eu bine,sau mi-au spus prietene de ale ei si le-am pus fata in fata si atunci sustinea ca sunt vorbele respectivelor,nicidecat ale ei,dar acele prietene nu aveau de unde sa stie amanunte din viata noastra,ma rog sunt f multe lucruri peste care nu mai pot trece cu vederea,pana acum era ok!,ca venea si statea maxim 2 saptamani,dar tot isi prelungeste sederea .Am incercat pe cat posibil s-o evit,sa plec mai mult de acasa,dar atunci incepe pe alta parte,daca merg la vreo prietena,il tot intreaba pe sot daca nu am sunat cumva sa vina dupa mine,sau unde stau atat,sau de ce ma duc mereu la cutarica,ce tot am de discutat,caci vorbisem si la tel.Ca sa va dau un mic ex,intr-o zi ma dusese sotul la faculta,de acolo am coborat cu tramvaiul,nu-l mai sunasem,caci venisem cu colegele,am mai stat de vb cu ele si ne-am dus la o inghetata la o fina,unde am intarziat pana la 10,ma adusese acasa si cand am intrat pe usa ,era soacra cu sotul si scoteau flacari pe nas,eu chiar nu-mi dadusem seama ca il deranjase ora tarzie,doar am mai venit si altadata,dar de fapt nu ora era problema,ci faptul ca nu-l sunasem sa-i spun unde sunt,ca nu a stiut de mine,altadata stia si il sunam sa-l chem dupa mine,dar acum de ce n-am facut-o?Eu am inceput sa rad si i-am spus ca nu incerc sa ma justific cu nimic caci nu sunt vinovata si faptul ca nu l-am sunat,mi-a scapat.Soacra s-a dus in camera f multumita ca am f certata !!!,dar spre dezamagirea ei,nu se intamplase mai mult,defapt cum sa va spun ,eu nu am luat decat o palma in 18 ani,dar si atunci din cauza socrului,deoarece nu am vrut sa las sa vada copilul,caci nu ma intelegeam cu el,cand a fost al meu plecat din tara,avusesem un conflict cu socru si ajunsesem la bataie,politie...,plecasem din casa lor si nu-l mai vazusem 1 an,cand a inceput sa ne viziteze,isi cerea scuze de cate ori ma vedea si incepea sa planga,eu i-am trecut cu vederea atunci,il iertasem pe moment,dar nu uitasem nimic si pana si tata lui imi spusese ca acel conflict a fost alimentat de soacra,ea nu-mi spunea nimic ,dar il lasase pe el sa ma jigneasca.Asta ca o paranteza si apropo de acea palma,am vrut sa divortez,eram hotarata,dar el se jurase atunci ca nu are sa se mai intample si asa a fost.Eu pe alta parte,mi-am jurat ca nu voi sta ca nici un barbat care sa ma bata,sau sa stau in teroare,destul am suportat cat am fost copila,certurile parintilor mei,nu ca ar fi fost rau cu noi,dar prin faptul ca o batea pe mama,implicit sufeream si noi copiii si de atunci mi-am spus ca eu nu am sa suport asa ceva.Recunosc,casnicia noastra a mers bine,nu pot spune ca n-au fost certuri,dar le-am rezolvat imediat,ne-am sustinut unul pe altul,am avut timp si pt el,in ciuda faptului ca sunt f ocupata,bine ca au mai fost refuzuri din partea mea,dar sunt om si eu.Ce vreau sa mentionez e faptul ca nu mi-am neglijat sotul,copilul,casa.Daca mie imi place sa fiu cocheta si aranjata,tot asa am pretentia sa fie si copilul si sotul.Dar in privinta soacrei,nu mai stiu si credeti-ma nu este bolnava,doar i-am spus de atatea ori sa mearga sa-si faca niste analize,mi-a raspuns f taios ca nu are de ce,ea e sanatoasa tun.Si inteleg respectul care il are pt mama lui,nu contest,dar ce ma deranjeaza,e faptul ca ma sufoca cu neamul lui,eu nu am facut asta niciodata.NU mai stiu!!!!V-am plictisit cu povestea asta,dar ma mai descarc si eu si mai ascult un sfat binevenit.