Despre webinarii
Doar abonații premium au acces regulat la webinariile premium, realizate împreună cu specialiști de top, pe o multitudine de domenii - de la legislația muncii și fiscalitate până la cea de mediu sau GDPR.
Informațiile oferite de specialiști au o utilitate imediată și vin să rezolve probleme reale cu care orice companie se confruntă.
Casatoriti fiind in Romania am imigrat in Canada unde am divortat. In Canada s-au nascut doi baieti. Acolo am avut garda comuna copiilor (o sapt./o sapt.). In 2008 eu tatal, m-am repatriat dar am fost obligat sa las copiii in custodia mamei, in urma unei hotarari judecatoresti. In hotararea respectiva era precizat ca minorii sa vina in Romania in fiecare vacanta de vara. Ei au venit asta vara si au ramas aici. A fost in primul rand dorinta lor sa ramana in Romania. Copiii sunt cetateni canadieni si romani avand certificate de nastere si pasapoarte in dublu. Acum au 11 si 14 ani. Fosta nevasta m-a acuzat de rapire a copiilor si urmeaza un proces la Bucuresti. Romania si Canada sunt semnatare ale Conventiei de la Haga din 25 Oct. 1980 referitoare la rapirea de minori. De asemenea Romania este si semnatara a Apostilei de la Haga in timp ce Canada nu este. Custodia copiilor, pe care o are fosta nevasta acum, este urmare a divortului nostru din Canada. Romania nu recunosate automat divortul din Canada si ca urmare in Romania inca suntem casatoriti. As dori sa stiu ce se poate intampla in continuare ? Romania este obligat sa dea curs cererii Canadei de a inapoia copiii sau poate invoca nerecunoasterea divortului de acolo si ca urmare respingerea plangerii de inapoiere a copiilor ? Multumesc.
Multumesc, pentru raspus. Asta observasem si eu, si chiar am gasit o lista cu tarile europene care fac parte din acest regulament. Pe situl Ministerului de Justitie:
''După aderarea la UE, România va aplica Regulamentul nr. 2201/2003 privind competenţa, recunoaşterea şi executarea hotărârilor in materia familială şi responsabilităţii părinteşti cu statele membre UE (cu excepţia Danemarcei): Austria, Belgia, Marea Britanie, Cipru, Cehia, Estonia, Finlanda, Franţa, Germania, Grecia, Irlanda, Italia, Letonia, Lituania, Luxembourg, Malta, Olanda, Polonia, Portugalia, Slovacia, Slovenia, Spania, Suedia, Ungaria.''
Cei de la Autoritatea Centrala (Min. Justitiei, sa nu fi stiut Domnul Procuror cand a scris ?) asa au scris in acuzari, probabil grabindu-se sa ma faca surcele si implicit pe copii, care chiar doresc sa ramana aici.
Sunt de acord ca dupa ce am citit Regulamentul UE l-am crezut pe jumatate. Ca adica daca tot mi-au propus sa ma jupoaie cu Rapirea si 369/2004, ce mai conta ca-mi scot si ochii dupa aceea, cu 2201/2003 :(
Ramane problema art. 9 par. (2) pe care l-ati mentionat. Ma intreb de ce ar trebui Instanta de la Bucuresti sa recunoasca hotararea lor, sau cum pot eu sa-i conving sa nu o faca ? Daca ei ar recunoaste hotararea judecatoreasca de acolo referitor la custodie inseamna ca trebuie sa recunoasca implicit si divortul ?
Legea nr. 105/1992 prevede ca in Romania sunt recunoscute de plin drept numai hotararile referitoare la statutul civil al cetatenilor, fie ca au fost pronuntate in statul de origine, fie intr-un alt stat (dar au fost recunoscute si in statul de cetatenie al fiecarei parti, anterior solicitarii recunoasterii in Romania). Pentru recunoasterea hotararilor referitoare la alte tipuri de procese, pentru a putea fi recunoscute in Romania este necesara indeplinirea cumulativa a urmatoarelor conditii:
a) hotararea este definitiva, potrivit legii statului unde a fost pronuntata;
b) instanta care a pronuntat-o a avut, potrivit legii mentionate, competenta sa judece procesul; c) exista reciprocitate în ce priveste efectele hotararilor straine între România si statul instantei care a pronuntat hotararea.
Recunoasterea hotararii straine poate fi insa refuzata într-unul dintre urmatoarele cazuri:
1. hotararea este rezultatul unei fraude comise în procedura urmata în strainatate; 2. hotararea încalca ordinea publica de drept international privat român (constituie un asemenea temei de refuz al recunoasterii încalcarea dispozitiilor art. 151 privitoare la competenta exclusiva a jurisdictiei române);
3. procesul a fost solutionat între aceleasi parti printr-o hotarare, chiar nedefinitiva, a instantelor române ori se afla în curs de judecare în fata acestora la data sesizarii instantei straine.
Va mai rog sa-mi spuneti o parere despre apararea mea de mai jos. Pot sa conving judecatorul ?
''Potrivit articolului 16 si ultimul paragraf din articolul 3 din Conventia de la Haga din 25 Oct. 1980: Romania si Canada sunt semnatare ale Conventiei mai sus mentionate, totusi Canada nu este semnatara a Apostilei de la Haga din 5 oct. 1961. Ca urmare Romania nu recunoaste automat divortul din Canada. In plus asa zisa ‘’tranzactie dintre parti cu privire la incredintarea minorilor’’, ‘’urmare a divortului dintre reclamant si parata’’, depusa in acest dosar de fosta mea nevasta nu este apostilata. In Romania suntem casatoriti in momentul fata (copie dupa cert. de casatorie in anexa).
In ce privesc acuzatiile in baza art. 11 din Regulamentul C E al Consiliului nr. 2201/2003, nu pot fi valabile deoarece Canada nu face parte din Uniunea Europeana, si acest Regulament se refera numai la tarile europene.
Pe de alta parte, Legea nr. 105/1992 din 22/09/1992, art. 168 referitor la recunoasterea hotararii straine spune ca aceasta poate fi refuzata, alin. 3, deoarece, in cazul meu, se afla deja pe rolul Judecatoriei Bacau, in derulare procesul cu nr. ......., care va solutiona problema copiilor. Procesul respectiv a fost demarat inaintea celui din Bucuresti si este in derulare. Recunoasterea acestei ‘’tranzactii dintre parti cu privire la incredintarea minorilor’’ efectuata in Canada ar fi pentru mine discriminatorie si in dezinteresul total al copiilor''.
Avand in vedere cele de mai sus, solicit sa fie respinsa cerea de inapoiere a copiilor.