Un copil care nu se afla in dificultate, poate fi adoptat de catre matusa (sora unuia dintre parintii biologici) care il creste inca de la nastere?
- potrivit Legii nr.273/2004, DGASPC are obligatia de a proceda la consilierea si sustinerea parintilor naturali si a familiei extinse pentru a-si creste copilul in propriul climat familial.
Numai in situatia in care nu este posibila reintegrarea in familia naturala sau integrarea copilului in familia extinsa planul individualizat de protectie poate avea drept finalitate adoptia, urmand a fi sesizata instanta pentru deschiderea procedurii adopţiei interne.
- planul individualizat de protectie se intocmeste pentru copiii care beneficiază de o masura speciala de protectie dispusa conform Legii nr.272/2004 privind protecţia şi promovarea drepturilor copilului.
- conform art. 56. din actul normativ mai sus mentionat, „ de măsurile de protecţie specială, instituite de prezenta lege, beneficiază:
a) copilul ai cărui părinţi sunt decedaţi, necunoscuţi, decăzuţi din exerciţiul drepturilor părinteşti sau cărora li s-a aplicat pedeapsa interzicerii drepturilor părinteşti, puşi sub interdicţie, declaraţi judecătoreşte morţi sau dispăruţi, când nu a putut fi instituită tutela;
b) copilul care, în vederea protejării intereselor sale, nu poate fi lăsat în grija părinţilor din motive neimputabile acestora;
c) copilul abuzat sau neglijat;
d) copilul găsit sau copilul abandonat de către mamă în unităţi sanitare;
e) copilul care a săvârşit o faptă prevăzută de legea penală şi care nu răspunde penal”.
Daca minorul in cauza nu se află în nici unul dintre cazurile prevazute de lege pentru a fi instituită o măsură specială de protectie, nu pot fi demarate procedurile legale privind adoptia.
Cu acordul părinţilor biologici, mătuşa se poate implica in creşterea şi ingrijirea copilului, insă aceste activitati se vor realiza in calitate de membru al familiei extinse, in virtutea relatiilor de rudenie cu copilul si cu părinţii acestuia, si nu in calitate de reprezentant legal al minorului.
Drepturile si obligatiile părintesti faţă de copilul in cauza apartin in continuare parintilor lui biologici, in situatia in care nu exista motive de decădere, de suspendare ori de interzicere a acestor drepturi.
Responsabilitatea parentală faţă de copilul in cauza revine în continuare părinţilor săi biologici chiar dacă mătuşa îi asigură în fapt creşterea şi îngrijirea.
Toate părtile trebuie informate asupra modificarilor arbitrare şi imorale a legaturilor de filiatie/rudenie pe care le-ar determina o astfel de adoptie. Ca efect al acestei adoptii copilul ar deveni:
- fiu al mătusii (rudă de gradul I)
- nepot al mamei biologice (rudă de gradul III)
- văr primar cu fraţii lui biologici (rudă de gradul al IV-lea)
- faţă de tatăl biologic şi rudele acestuia (bunici, matusi, veri paterni, etc.) se pierde orice legatura de filiatie/rudenie
O astfel de situatie in care, fără a exista motive temeinice, se doreste transformarea statutului juridic şi, pe cale de consecinţă a legăturilor de filiaţie/rudenie, este de natura a aduce grave atingeri atât dreptului copilului la păstrarea identităţii sale cât şi dreptului acestuia de a-şi cunoaşte părinţii şi de a fi îngrijit de aceştia, astfel cum sunt reglementate de Conventia ONU cu privire la drepturile copilului si de legislatia română in domeniu
Care este procedura adopţiei in România?
A. Procedura adopţiei interne
a.) adopţia unei persoane majore ;
Vezi art. 5, alin. 3, art. 20, lit. a, art.29, alin. 1, lit. a, art. 34, art. 35 din Legea nr. 273/2004 prvind regimul juridic al adopţiei ;
b.) adopţia copilului de către soţul părintelui firesc sau adoptiv (adopţia în familie) ;
Vezi art. 20, lit. b, art. 14, art. 15, alin. 2, art. 16, alin. 2, art. 17, alin. 2 si 3, art. 20, lit. b, art. 29, lit. b, art. 34, art. 35 din Legea nr. 273/2004 prvind regimul juridic al adopţiei ;
c.) adopţia unui copil pentru care s-a instituit o măsura de protecţie specială (plasamentul) sau pentru care s-a instituit tutela;
• Deschiderea procedurii adopţiei interne ;
• Încredinţarea în vederea adopţiei ;
• Încuviinţarea adopţiei ;
• Atestarea adoptatorului sau a familiei adoptatoare ;
Vezi Capitolul III, sectiunile 1, 2, 3, 4 din Legea nr. 273/2004 prvind regimul juridic al adopţiei ;
B. Procedura adopţiei internaţionale Adopţia internaţională a copilului care are domiciliul în România poate fi încuviinţată numai în situaţia în care adoptatorul sau unul dintre soţii din familia adoptatoare care domiciliază în străinătate este bunicul copilului pentru care a fost încuviinţată deschiderea procedurii adopţiei interne.
Vezi art. 39 si Capitolul IV, sectiunile 1, 2, 3 din Legea nr. 273/2004 prvind regimul juridic al adopţiei
~ final discuție ~