Adina, nu putem învinui doar legile, aşa aberante cum sunt, pentru anumite situaţii.
Proastasatului învinuieşte UE , eu n-aş fi atât de vehementă împotriva UE, şi UE este compusă din state, fiecare cu propria lege. Bunăoară, în Italia mamei i se dă mult credit, nu sunt admise abuzurile împotriva mamei şi copilului. În altă ţară, parcă în Belgia, dacă femeia declară că bărbatul a bătut-o, este vai şi amar de bietul om, chiar dacă e nevinovat. În Suedia şi Germania, dacă părinţii nu se înţeleg după divorţ în privinţa copiilor, se dau copiii în plasament, fără alte discuţii.
Legile sunt interpretate de judecători, fiecare după propria minte şi propriul interes.
Chiar şi noul cod civil prevede posibilitatea exercitării unice a autorităţii părinteşti, iar legea 53/2013 aduce precizări suplimentare privind acele "motive temeinice" care pot îndreptăţi instanţa să acorde autoritatea unică. Mai mult, după enumerarea cauzelor, apare si un "ETC", deci suntem la "conştiinţa" judecătorilor.
Apropo de asta, este interesantă declaraţia unui medic supravieţuitor al accidentului din Apuseni, care declară:
"
Eu am empatizat cu pacienţii mei. I-am crezut, dar nu mereu i-am înţeles. Acum înteleg suferinţa, pentru că am trăit-o. Dacă nu trăieşti suferinţa, ca să ştii cât suferă bolnavul din faţa ta, îl înţelegi mai greu.
Este valabil şi în cazul judecătorilor.De aceea, vedem sentinţe atât de diferite în cazuri similare.