Toata viata lui, Juan si-a dorit sa devina om de serviciu.
Intr-o zi, s-a dus la directorul de resurse umane al unei companii si i-a spus ca vrea sa fie om de serviciu.
-Stii sa folosesti aspiratorul si mopul? Stii sa faci ordine in birouri?
-Sigur ca stiu, domnu’.
Directorul i-a intins o foaie de hartie :
-Poftim!
-Ce este hartia asta, domnu’?
Directorul citi expresia nedumerita de pe chipul lui Juan.
-Nu esti de acord cu termenii din contract?
-Contractul n-are nimic, spuse in cele din urma Juan.
-Atunci ce mai astepti? Hai, semneaza-l!
-Nu pot, domnu’. Eu…eu…nu stiu sa scriu si sa citesc!Asta-i adevarul, domnu’.
-Dar tot adevarat este si faptul ca orice angajat al companiei noastre trebuie sa stie sa citeasca si sa scrie. Imi pare rau, nu poti fi om de serviciu aici.
Anii au trecut.Juan s-a hotarat sa se dezvolte.
Asa ca, din economiile sale, si-a deschis o afacere .
Cu inventivitate, multa munca si putin ajutor de la prieteni, Juan s-a descurcat. Afacerea lui a inflorit si se bucura de un oarecare succes.
La un scurt timp, a fost nevoit sa se extinda.
Aceasta insemna si bani, multi bani .
-De unde sa iau banii? se intreba Juan.
-De la banca.
-Adica sa fac un imprumut? Nu am mai facut asa ceva.
Dar, cum toate lucrurile au un inceput, intr-o zi Juan a intrat intr-o banca.
-Va pot ajuta cu ceva? l-a intrebat o doamna de la ghiseul de credite.
-Da, conita.Vreau sa fac un imprumut.
-In ordine, spuse ea, oferindu-i lui Juan formularul de inregistrare.
-Ce sa fac cu foaia asta, conita?
-Cititi-o si apoi semnati-o.
Juan se albi.Doamna a observat.
-Care este problema?
-Pai, nu cred ca pot sa fac ce imi cereti, se balbai Juan cu jumatate de gura.
S-ar putea sa nu ma credeti, conita, dar nu stiu nic sa criu, nici sa citesc!
-Domnule! i se adresa doamna vadit impresionata.
Stiti ce ati fi putut deveni daca stiati sa scrieti si sa cititi?
Juan se intoarse si o privi drept in ochi.
-Daca as fi stiut sa scriu si sa citesc, raspunse el cu mandrie, as fi devenit om de serviciu!
Morala:
In viata te vei intalni cu tot felul de situatii.
Nu conteaza cat de invatat esti sau ce loc ocupi pe scara sociala.
Tot ceea ce conteaza este cum vei actiona atunci cand te vei intalni cu diferite greutati.
Poti sa te consideri o victima, sa te lasi batut si sa renunti, sau poti sa faci din piedici trepte spre ascensiune.
Cine te opreste?
Nimeni, daca tu nu vrei ca cineva sa te opreasca.
Unde vei ajunge?
Acolo unde vei vrea sa ajungi.
Si nu uita:diamantele se formeaza doar sub presiune.
Respectul de sine-Subiect Teza la Educatie !
Valoarea de sine este esenta fiintei umane.
Fiecare persoana are valoare, importanta si demnitate.
Suntem constienti de aceste lucruri si spunem atunci ca ne aflam intr-o pozitie de bine, de "OK" fata de noi si de ceilalti.
Exista insa si cazuri in care persoanele percep sentimentul valorii de sine mai mare sau mai mic decat este in realitate.
Simtul propriei valori tine de modul in care ne cunoastem plusurile si minusurile, de capacitatea de a ne cunoaste aspectele pozitive si posibilitatile noastre si de asemenea de a ne accepta aspectele negative impreuna cu limitele pe care le avem.
Daca minimalizam sentimentul valorii de sine, vom ajunge sa ne credem inferiori celorlati, sa nu avem incredere in noi, sa ne lipseasca respectul de sine, capacitatea de a ne respecta si accepta sinele ca fiind bun in esenta sa.
Si un simt prea inalt al propriei valori poate fi aproape la fel de problematic.
Dand o atentie mai mare valorii personale riscam sa devenim increzuti, sa avem o atitudine de superioritate fata de ceilalti.
Adevaratul simt al valorii se construieste treptat, etapa cu etapa, cu mandrie justificata fata de realizarile adevarate si nu prin costruirea de catre o alta persoana a unui cocon de pozitivitate lipsit de realism.
Aceasta se poate intampla atunci cand laudam copilul in mod exagerat, fara discernamant, fara sa ne asiguram ca a facut ceva care intr-adevar merita laude.
La polul opus vom avea un sentiment al valorii de sine scazut atunci cand ne devalorizam copilul, il criticam nejustificat, nu ii prmitem sa gandeasca pentru sine sau atunci cand vrea sa il ascultam si noi il tratam cu indiferenta.
Toti avem puncte vulnerabile si puncte forte.
Este important sa ne acceptam si sa ne placem asa cum suntem in ansamblu, cu defectele si calitatile noastre, sa fim multumiti de noi insine, sa ne asumam responsabilitatea reusitelor dar si a esecurilor, sa ne masuram cu aceeasi unitate de masura si realizarile dar si greselile.
Contabilizand tot ceea ce facem intr-o zi si tinand cont de faptul ca orice lucru facut are o importanta vom observa ca in fiecare zi greselile sunt mult mai putine decat realizarile si chiar daca ele exista nu sunt niste catastrofe ci intamplari din care avem de invatat.
O seara frumoasa va doresc-plina cu bucurii de la un Rac sincer,care va face dreptate si merge pina la capat!!!
Exemplu la Educatie:
Intr-un oras era in desfasurare o mare constructie la care lucrau mai multi muncitori.
Un om, care trecea prin apropierea santierului se opreste sa vorbeasca cu lucratorii.
Se duce la unul dintre ei; acesta era transpirat, obosit si avea o fata trista.
-“Ce faci?” -il intreba trecatorul.
-“Zidesc.” raspunse muncitorul.
Trecatorul se duse la alt muncitor, care era in aceeasi stare ca si primul: obosit, transpirat si trist. Ii adresa aceeasi intrebare:
- “Ce faci?”
Raspunsul nu intarzie sa vina:
-“Castig 20$ pe ora”.
Omul nostru, inainte de a-si continua drumul, mai puse o data aceeasi intrebare unui alt muncitor.
-Si acesta era transpirat, obosit, dar fata nu ii mai era trista; era chiar vesel.- Raspunsul:
-“Construiesc o catedrala!”
Morala:
**** felul in care privesti ceea ce faci este ceea ce conteaza;
**** felul in care te raportezi la activitatile tale zilnice influenteaza si starea ta, dar si calitatea lucrului.
Tu…”Ce faci?”…?
Nimic nu ne mai multumeste, si tocmai acest lucru cauzeaza nefericirea noastra.
Teza la Educatie:-subiect :Comunicarea si Dragostea
Fiinţa umană este un creion zămislit din gânduri divine.
Învelişul este trupul, iar mana este sufletul.
Chiar dacă mana nu se vede de înveliş ea este cea care scrie în filele existenţei istoria noastră.
Dragostea si comunicarea sunt doua notiuni distincte, dar inseparabile....
Numai impreuna ele asigura armonia.....