Cererea de amanare a judecatii trebuie sa fie temeinic motivata potrivit art 156 c. pr. civ.
In alin 2 al aceluiasi text de lege, instanta poate amana pronuntarea hotararii in vederea depunerii de concluzii scrise.
Doamna isi putea angaja avocat pana la termen chiar daca este plecata din localitate.
Astfel de procese au o anumita urgenta la baza.
Eu am avut un caz in care reclamantul care cerea vizitarea minorei pe ORDONANTA PRESEDINTIALA la opunerea mea motivata s-a trezit ca are cuvantul pe probe.Deci, instanta nu a amanat pt ca el sa-si angajeze avocat:).
Norocul lui a fost ca a stiut ce probe vrea si instanta i-a incuviintat aceleasi probe ca si clientei mele.
Avocata lui a venit la termenul urmator.
Ulterior procesul s-a perimat.:) Deci, actiunea lui nu a fost admisa.;)
avocat Claudiu Lascoschi
nu e pe ordonanta presedintiala. nu scrie nimic nici in citatie nici in actiune despre asa ceva.
din cate cunosc asta pe ordonanta mergea in timpul procesului de divort ori la noi divortul s-a pronuntat si copilul mi-a fost incredintat mie.
mai am o intrebare...
daca minorul mi-a fost incredintat mie, eu sunt obligata sa ii dau copilul (vorbesc pana se termina procesul cu programul de vizitare)???
asta pt ca habar n-are cum se creste un copil, vorbeste urat de fata cu el si altele...chiar nu vreau sa intru in amanunte.
eu voi incerca un program cat mai restrans copilul avand 1 an si 10 luni iar el nu are locuinta ci sta la o prietena si cere de vineri pana duminica!!! plus o luna in vara ...
cred ca se vede ca sunt tare necajita in conditiile in care chiar i-am dus copilul sa-l vada si i-am lasat singuri, eu stand la distanta.
mi s-a parut firesc sa fie asa dar nu e in interesul copilului. asta e sigur!
Se poate si in afara divortului, nu are legatura aceasta procedura cu dosarul de divort... Oricum, daca nu e pe ordonanta, atunci chiar nu vad sa nu va admita... parerea mea.
Asa cum a spus si colegul, sa motivati.
Minorul... sunteti obligata sa i-l dati poate numai moral, atat. In rest, pana la o hotarare, nu. Insa daca i-l dati "da bine" in instanta.
Referitor la interesul copilului, nu sunt eu in masura sa ma pronunt, insa atat legea cat si psihologii spun ca e mai bun un tata rau decat unul lipsa. Cu exceptiile absurde, evident.
Dv. stiti care e situatia de fapt insa.
In cazul aratat mai sus, in primul rand era ordonanta presedintiala, care prezinta o oarecare celeritate, apoi cel care cerea termen pentru lipsa de aparare era... reclamantul. Or, in practica instantelor, nu se prea acorda in aceste cazuri termen, avand in vedere ca, daca nu a avut timp a-s lua avocat intr-un dosar care nu avea termen de depunere, nu era amenintat de prescriptie... reclamantul putea sa mai astepte pana introducea actiunea, ca numai de el depindea...
Asa incat, cazurile sunt diferite.