Despre webinarii
Doar abonații premium au acces regulat la webinariile premium, realizate împreună cu specialiști de top, pe o multitudine de domenii - de la legislația muncii și fiscalitate până la cea de mediu sau GDPR.
Informațiile oferite de specialiști au o utilitate imediată și vin să rezolve probleme reale cu care orice companie se confruntă.
Buna ziua.
Am si eu o situatie. Am divortat, si in urma divortului instanta a hotarat custodia comuna a copilului cu domiciliul la mama. Fosta sotie m-a sunat sa-mi spuna sa merg la notar pentru a-i face o procura sa poate iesi cu copilul (minor) din tara. Eu nu sunt de acord cu acest lucru. Are vreo cale legala prin care ma poate obliga sa-i fac acea procura?
PS, nu ma intereseaza cum I se spune in alte tari, ma intereseaza sa se ia si in Romania masurile care se iau in Germania de exemplu cand suni la usa la programul de vizita sa iti iei copilul si nu ti se raspunde. Sau masurile care se iau in Franta. Pentru ca in oricare din tarile mentionate de dumneavoastra, daca se impiedica programul de legaturi personale atunci ai dat de dracu.
Aia nu sunt fraieri, aici sunt fraieri pentru ca accepta ca rezidentii sa faca ceea ce dumneavoastra ati marturisit cu atata candoare, anume sa-si santajeze fostii parteneri. Va amintiti? Ati spus ca abia dupa ce fostul s-a comportat in felul dorit de dumneavoastra abia atunci ati incurajat relatia copilului cu el. In ziua in care probabil va pune un tricou care nu va place atunci va fi si ziua in care nu isi va vedea copilul. Dar nu, dumneavoastra v-a trecut......
Va rog sa incetati cu raspunsurile care nu au legatura cu problema userului, multumesc.
In privinta statutului meu de avocat, trebuie sa aveti in vedere ca in spatiul public al unui forum consultatiile juridice nu se pot acorda in calitatea spatiului privat, cu toate datele cunoscute, situatia concreta dezbatuta etc. In consecinta, aici, pe forum, nu sunt avocat.
Totusi, generic, revin sa arat ca, cf. legii 248, un minor iese din tara in baza unui acord care trebuie sa cuprinda perioada deplasarii in strainatate si, acolo unde legea nu distinge, nici noi nu putem distinge ca perioada inseamna altceva decat un interval de timp cuprins intre o data initiala si una finala.
Exista permisivitati in legea 169 care a modificat anul trecut legea 248, insa ele se refera la chestiuni de practica, anume intoarcerea minorului roman la domiciliul sau din strainatate fara acordul parintelui, de exemplu.
Valabilitatea acordului de 3 ani de la data la care a fost dat este o chestiune generica de drept; spre exemplu, am acorduri notariale in care un parinte isi da permisiunea pentru iesirea minorului din tara timp de o saptamana in perioada 1-31 iulie a fiecarui an. Acest acord e valabil maxim 3 ani si e normal asa pentru ca relatiile de familie pot evolua in timp.
Nu e musai sa aratam hotelul unde merge minorul sau numarul de identificare a autobuzului sau locul sau in avion, insa perioada este un cuvant repetat in interiorul art. 30 din legea 248 actualizata de cateva ori.
In practica insa, acordurile denumite declaratii si procuri si altele similar, cu perioade incert specificate au dus la practici anormale cf. legii atat in practica de la frontiera, dar si in instante.
Din experienta mea, in instanta depinde ce si cum argumenteaza partile nevoia de acord; daca cel ce se opune se incapataneaza orbeste la a bloca accesul copilului la expertiente noi de viata, atunci are sanse mari sa obtina un acord prost, asa cum era aratat mai sus de proastasatului, generic, ilegal.
Daca se axeaza pe respectarea legii, pe garantii de intoarcere a minorului, pe cerintele legale legate de perioada, atunci putem vorbi de o cunoastere mai buna a sa privind programul copilului si poate astfel aprecia mai corect nevoia copilului de acord sau nu.
In plus, nu putem compara, legal vorbind, o hotarare judecatporeasca si un acord; hotararea judecatoreasca poate prevedea tropaitul peste granite timp de 20 de ani daca doreste; un acord trebuie sa se supuna legii.
Asadar, indiferent ce perioade prevad sau nu hotararile judecatoresti de suplinire acorduri, ele nu se supun legii 248 in privinta termenului de valabilitate. Pentru ca perioada de 3 ani a fost impusa partilor care urma sa dea acorduri si nu instantelor care urma sa analizeze cazuri mai mult ori mai putin complexe.
Sa sfatuiesti un parinte chiar si pe acest forum ca instanta ar putea suplini un acord al tatalui pentru o perioada de 3 ani, fara a informa tatal cu privire la perioada exacta in care copilul este plecat si unde, este cel putin tendentios. Practic o instanta ar urma sa anuleze un atribut esential al exercitarii in comun al autoritatii parintesti pe motiv ca ce? Ca unul dintre parinti este abuziv in refuzul de a-l informa pe celalalt cu privire la iesirile cu copilul din tara?
Domnule AgainstPas, pentru anumiti useri forumul e un loc pentru a dezinforma si a proteja abuzatorii. Nu esti parinte in opinia mea daca esti obtuz in a intelege ca e firesc si normal sa ceri informatii. Cata vreme normalul tau e sa nu cunosti nimic cu lunile despre copilul tau, nu arata decat ce fel de parinte esti in realitate in ciuda vorbelor mieroase.
In rest, e totusi o masura logica sa poti suplini acordul in instanta pentru ca adevarul e ca multi nerezidenti pleaca si uita ca sunt parinti. Si atunci minorul ce sa faca, sa stea in tara pana la 18 ani ca a avut ghinion?