AVLIL a scris:
Nu pot spune cum a fost facuta actiunea in cauza, daca avocatul stia ca aveti copil minor sau ba...
AVLIL a scris:
Ii putem spune doamnei numai sa mearga la un alt avocat si sa-i faca, daca e cazul, o plangere celui care i-a gresit cererea. Daca e cazul.
Am intrebat daca i-a spus avocatului ca exista un copil [...]
AVLIL a scris:
In cazul de fata, avocatul mi se pare ca a fost problema.
Este o opinie, am spus de la bun inceput ca nu e sigur... Asa pare, insa.
Pe mine, ca justitiabil, nu ma intereseaza frustrarile unui avocat care-si compara onorariile cu cele din Tara Laptelui si-a Mierii!!!...
Dca mi-ai cerut atat, atat iti dau. Dar tu sa ma aperi. Ca ai anumite atributii fata de mine si legea nu spune ca tu poti sa mai tai din ele.
Am avut client care mi-a spus ca nu-mi da atat de mult (era o revendicare pe legea 10 in apel dupa rejudecare)... :)) Si-i zic: eu nu pot merge 1 sau doi ani pe cat imi oferiti dv., mai ales ca eu nu pot sa fac mai putin pentru un client pentru ca mi-a platit mai putin si nu-mi convine sa muncesc pentru X lei ca sa incasez numai X/10!!! Va puteti lua oricand alt avocat!
Asa le spun mereu, eu nu iau oameni care nu inetelg ca am o raspundere si nici nu apreciez avocati care nu vad acelasi lucru!!!
Sa se duca in Ungaria, Franta, nu-i problema mea nici pentru frustrarea lor si nici pentru imposibilitatea lor de a negocia! B-)
Clientul in cauza mi-a spus ca oricum tine doar 2 termene, nu va dura un an! E motivul pentru care l-am luat! M-a contrariat! Asa ca am facut contract pe
2 termene, cu precizari exacte ale intinderii obligatiilor mele si-atat! :D
Inca mai am dosarul acela, nici nu s-a facut expertiza in cauza!!! :)) Evident ca dupa 2 termene i-am luat diferenta de bani. Dar am fost cinstita cu el mereu, nu l-am inselat, i-am spus ca are termen 3 luni de vara sa-si gaseasca alt avocat pana in toamna cand, daca merge tot cu mine, ii iau cat i-am zis... I-am trimis si in scris ca, de! sunt avocat si trebuie sa ma apar si pe mine...
Daca sunt avocati incapabili sa le arate clientilor lor ca merita onorariul, nu e problema mea, e a lor ca sunt slabi.
Acest client a fost impresionat de faptul ca toate sustinerile sunt facute atat in scris cat si oral, ca orice se depune si pe hartie, ca poti schimba decizia unui complet si nu trebuie sa ajungi sa ataci hotararea pentru asta, doar depui niste note scrise mai acide... Si a venit cu ideea unui onorariu de succes! Pe parcursul procesului!!!
Se poate sa-ti faci treaba pe onorariul pe care il meriti, trebuie doar sa fii bun! Daca nu esti, primul lucru care nu-ti iese e negocierea proprie! Daca tu nu stii sa-ti sustii cauza proprie in fata clientului, cum vei putea s-o sustii pe-a lui in fata judecatorului? :O Esti slab, esti si platit slab...
Un client e si o investitie. Trebuie sa ma platesti
foarte - foarte - foarte mult ca sa nu-ti reprezint interesele cum trebuie. Caci daca tu pleci de la mine dezamagit, niciodata nu-mi vei aduce clienti... Iar castigul meu e scurt si superficial.
Daca pleci fericit, maine sau peste 3 ani, imi vei trimite un client! Asta inseamna ca eu am facut treaba buna! Asta inseamna ca, in timp, eu voi consuma mai putina energie pentru a cauta clienti si mai multa energie pentr a-i servi pe cei care vin din recomandari.
Dar asta inseamna calitate si nu sa treci prin dosare ca gasca prin apa!