Nu doresc sa jignesc pe nimeni. Insa da, combat cu inversunare ideeile care mi se par extreme.
Va citez din nou D-na Avlil:
"Abuzul femeii tine, in parte, tot de niste mentalitati invechite peste care, sustin eu, trebuie sa trecem."
Mentalitati invechite ????? este o REALITATE dovedita statistic. Este o REALITATE a societatii in care traim. Violenta fizica, psihica, verbala este printre motivele principale invocate la divort. Insa pana a se ajunge la certificatul medico-legal (pe care il obtii dupa ce ai fost distrus/distrusa in bataie si nu pentru o palma), suporti sute de palme, injuraturi, amenintari.
DA, consider ca modificarile pe care vrea sa le aduca Noul Cod Civil sunt din nou o dovada a "formei fara fond", o mare prostie, care nu va functiona.
Sustin ideea Dlui. Ovidiu, cum ca oamenii care se despart de comun acord, se inteleg in continuare si in ceea ce priveste cresterea si educarea copilului.
Consider ca modificarile din Noul Cod Civil sunt din nou o PALMA data femeii, care in 90% din cazurile cuplurilor divortate creste practic copilul.
MAMA FERICITA = COPIL FERICIT
MAMA STRESATA = COPIL STRESAT
Colac peste pupaza Noul Cod Civil, nu numai ca NU responsabilizeaza TATAL (sau ma rog, parintele necustodian), ci ii mai si da o serie de "drepturi" ca sa te sicaneze, drepturi absurde de altfel.
Sa exemplificam: gradinita la care merge copilul. Ce drept are onor tatal sa-mi spuna la ce gradinita sa duc copilul, din moment ce eu il duc zilnic, si normal ca am niste criterii (apropierea de domiciliul meu, calitatea educatiei), gradinita pe care eu o platesc si legea nu il obliga sa o plateasca...( bine ca nu il obliga legea sa-l duca la gradi :), dar poate vine continuarea).
Daca nu primim aprobarea si EL e la masaj in Ibiza, atunci mergem direct la scoala, eventual direct la facultate, la una privata , ca aia te ia fara APROBARE, ca e falimentara si te ia oricum. El e tata si stie ce e mai bine...
Apoi parintele necustodian nu va mai avea nici obligatia neaparata de a plati in bani, ci in natura :)). Sa fim seriosi, vine cu 3 haine de la second hand si a scapat. Sau imi aduce un caine de rasa ptr. copil, sa-l cresc si sa-i cumpar mancare si sa nu plec in vacanta fara el :).
Apoi eu sa nu mai am viata privata, ci sa-l asptept vesnic pe EL, ca pe un LUCEAFAR, sa-si faca relatia personala cu minorul , de parca eu as vrea un copil mereu stresat, care urla dupa tata cand e la mine, si dupa mama cand e la el. Un copil care mereu fuge si va fugi de responsabilitati avand un refugiu. Si...de asteptat il astept pe tata, ca asa-i "legea", dar daca NU VINE ? Pai daca NU VINE, NU VINE....trebuie asteptat la INFINIT, ca are "DREPTURI" pe care le poate exercita pana la adanci batraneti....Daca NU VINE, te bucuri in sinea ta....dar DACA APARE DUPA 10 ani si spune " EU SUNT TATA ". Aceste momente se cer filmate, deci stai cu camera la indemana.
Cu programul zilnic, cel mai bine e, ca mama sa se trezeasca de dimineata...sa scrie un program pe ziua respectiva, inclusiv orele la care-si bea cafeaua si eventual orele la care minorul a folosit utilitatile sanitare, si sa-l trimita spre aprobare.
Daca zice copilul "mami vreau si eu in Spania etc", cel mai bine e sa-i spunem ca suntem inca in comunism si ca tara noastra e cea mai frumoasa (nu contest ca e chiar frumoasa) cel putin pana vine APROBAREA. Si daca mergi la munte sau la mare, anunta exact unde esti, ca sa poata veni si EL (sa fim seriosi, trebuie sa fii cel putin prost, sa faci treaba asta).
Nu e nevoie sa mai cochetam cu o noua relatie, din moment ce il avem mereu pe fostul/fosta, atotprezent via email, telefon, poze, live. Mai mult decat am fi crezut vreodata, mai mult decat in timpul relatiei , MEREU SI PENTRU TOTDEAUNA (pacat de banii de divort :((), tatal perfect, nedescoperit pana acum.
Uitam certuri, injuraturi, palme, sugrumari, pumni in cap, care oricum nu conteaza, de ce sa nu aiba parte si micutul parte de asa ceva, sa se obisnuiasca cu jungla in care traieste ? E in interesul sau suprem. Oricum sindromul Stockholm ( dependenta emotinala a victimei fata de atacator) e mai bun in INSTANTA, decat sindromul alienarii parentale (invocat atat de des de T.A.T.A), un instinct de aparare perfect normal oarecum.
MASURI DE APARARE:
Chemi Politia, care vine si constata.....ca pana o chemi, daca mai poti sa o chemi. Eventual te mai si eticheteaza ca i-ai chemat degeaba.
Iti ia copilul, nu ti-l aduce la timp...chemi Protectia Copilului..ii spune "sa nu mai faci altadata", eventual te cheama la mediere....ca atata stie Protectia, de parca mai vreau sa ma "mediez" cu unul care mi-a carat pumni in cap (exemplu doar). Si Protectia...halal credibilitate ! E o mizerie si o dezorganizare la ei in curte, vai si-amar de copii care cresc "protejati".
Cat despre Tutela, nu am inca experiente personale. Dar ce poate sa faca ? ....uneori lucruri mari, sa constate ca, camera copilului nu e personalizata (cazul Draghici). Mare greseala !
Judecatoria ??? Decizii pe banda rulanta: 2 weekenduri pe luna + vacante ....etc, atata stie (dupa vechea lege).
CONCLUZIE:
Ma intreb ce ar zice o ursoaica cu pui despre Noul Cod Civil ???
Nu ma deranjeaza ca m-ati citat o data sau de 15 ori... cine stie, poate ajung si eu un clasic in viata! =D>
Trecand la lucruri serioase, ma deranjeaza vederile obtuze, lipsa de obiectivitate si tratamentele gen "simpatie personala pentru X anturaje" etc. E urat sa facem totul personal cand discutia e una generica.
De asemenea, ca si in alte subiecte incepute de alti parinti (pe acolo majoritari de gen masculin care isi sustineau cu aceeasi incrancenare dreptatea, fara argumente si raspunsuri la interpelari ca si aici), discutia a degenerat. Se ajunge foarte usor la EU, la refacerea vietii MELE, la programul MEU, distanta fata de casa MEA etc. si se pierde din vedere minorul.
Pe aceste doua considerente ma retrag, caci orice cuvant as adauga ar fi inutil si steril.
Va doresc numai bine tuturor!