Constatarea zilei e că încercăm din toate puterile să învingem situațiile, lucrurile și oamenii din jur. Când, de fapt, ar trebui să ne gândim să le facem față și atât. Pentru că ea, viața noastră privată sau profesională, nu e despre goana după aur, e despre goana după timp. Citește articolul
Ne naștem, dăm share la citate de pe Facebook, mai facem una-alta, și apoi plecăm. Cam asta e viața omului modern. Între începutul și finalul aventurii noastre avem milioane de momente în care ne simțim bine sau rău, în care greșim ori suntem corecți, în care definim sau redefinim morala, în care ne umflăm în pene ori ne facem de râs. În tot timpul ăsta, credem două lucruri interesante: credem că lumea și viața ne datorează ceva (am făcut sacrificii, am schimbat lucruri, merităm să fim respectați pentru asta) și, mai frumos, credem că lumea a început și se sfârșește odată cu noi. Citește articolul
„Eu de aici nu plec. Nu plec!” Da, e important să știi când să renunți la diverse proiecte, însă astfel de situații sunt excepția. Aproape niciodată nu e de renunțat. Am ajuns să cred că puterea adevărată, atunci când construiești proiecte, ți-o dă sentimentul ăla ciudat care apare atunci când înțelegi că rolul tău e să vâslești și să încerci, mereu, să te apropii de centrul firului apei, cât mai departe de malurile în care te poți împotmoli. Citește articolul
"Panem et circenses" e expresia pe care a dat-o poetul latin Juvenal pentru a descrie ce remediu foloseau, în vremuri decadente, împărații Romei Antice pentru a rupe atenția oamenilor de la problemele reale ale societății: festivități și potoale - circ și pâine. Remediul a trecut testul timpului și a fost declinat de cei care și-au asumat sau pretins rolul de a conduce societatea. Azi, circul e folosit și de cei care nu au niciun rol în funcțiunile unui stat - pentru bani. Pâinea a rămas însă apanajul exclusiv al politicienilor și are o forță de persuasiune uriașă. Citește articolul
În una dintre zilele când stăteam cu fii-mea în parc aşteptând la coadă la leagăn, mi-au căzut ochii pe o fetiţă care-şi întreba mama câte-n lună şi în stele. „De ce câinele are blană şi peştele nu?”, „Unde se duc păsările care zboară în partea aia?” sau „Au toţi copiii buric?”. N-am auzit pe nimeni atât de inventiv, când e vorba despre încuiat părinţii cu întrebări. Şi am tot ascultat ce-i răspundea maică-sa, gândindu-mă că, la multe din întrebări, nici eu n-aş fi ştiut ce să-i răspund. Apoi a venit cireaşa de pe tort. Citește articolul
Cândva, demult, un om și-a construit o casă. S-a bucurat mult. În jurul lui, alți oameni construiau, la rândul lor. Mici, mari, de lemn, beton sau cărămidă, casele lor se ridicau spre ceruri înalte și puternice. Citește articolul
Când am venit în București și-am început să ies în lume, cum s-ar zice, colegii mei născuți, crescuți și educați la Capitală ne-au spus nouă, provincialilor, că e musai să lași bacșiș chelnerului. Și nu așa, un leu; cât mai mult. Ai, n-ai motiv să-l răsplătești, e musai să îmbogățești chelnerul cu minimum 10% din notă. Citește articolul
Azi se împlinesc 18 ani de când a fost lansată online prima versiune a avocatnet.ro. Am început în 2001, ca un blog de știri juridice, actualizat din internet cafe-uri, noapte de noapte. Încet-încet, an după an, articol după articol, am devenit un reper pe internetul românesc: site-ul care explică legislația pe înțelesul tuturor. Am ajuns să facem asta pentru milioane de români și afacerile lor: anul acesta, 4 din 5 români conectați la internet au citit cel puțin o dată ceva de la noi de pe site. Citește articolul
Privim adesea oameni care-şi vând companiile în schimbul a milioane de dolari şi ne gândim cum se scaldă ei în bani şi cum îşi vor pune deoparte grijile pentru restul vieţii lor. Singurul lucru mai puţin ştiut este că, pentru unii dintre aceşti oameni, banii în cauză vin prea târziu. Citește articolul
Azi, pe ordinea de zi a Senatului, vedem o listă de 115 proiecte de lege și propuneri legislative adoptate tacit, care trebuiau discutate și supuse votului până pe 18 octombrie. Constituția permite, într-adevăr, ca la prima Cameră sesizată din Parlament, oricare ar fi ea, propunerile să treacă drept adoptate, deși n-au fost, dacă nu sunt "băgate în seamă" o perioadă de timp. De la începutul acestei sesiuni parlamentare însă, de Senat trec foarte multe astfel de propuneri. Nu toate vor ajunge să fie adoptate de deputați și să devină legi, dar cele care ajung o fac reflectând voința doar a unei Camere, când, în drept, Parlamentul nostru este unul bicameral. Citește articolul